Ordspråksboken 4-6
nuBibeln (Swedish Contemporary Bible)
4 Lyssna, barn, till er fars förmaningar,
lyssna, så att ni blir förståndiga.
2 Jag ger er god lärdom.
Överge inte min undervisning.
3 När jag som liten var hos min far,
ett spädbarn, min mors ende son,
4 lärde han mig:
”Bevara mina ord i ditt hjärta och håll mina bud,
så kommer du att leva.
5 Lär dig vishet och förnuft,
glöm inte vad jag talat och vik inte av från det.
6 Förkasta inte visheten, så ska den bevara dig.
Älska den, så ska den beskydda dig.
7 Visheten är viktigast, sträva därför efter att bli vis.
Använd allt du äger för att skaffa dig insikt.
8 Upphöj visheten, så kommer den att upphöja dig.
Grip om den, så ska den ge dig ära.
9 Den kommer att sätta en skön krans på ditt huvud
och ge dig en praktfull krona.”
10 Min son, lyssna och ta emot vad jag säger,
så får du ett långt liv.
11 Jag lär dig vishetens väg,
jag leder dig på rätta stigar.
12 På den vägen ska ingenting kunna hindra dig,
och inte ens om du springer ska du snubbla.
13 Håll dig till denna vägledning,
släpp den inte, ta vara på den,
för den är livet för dig!
14 Gå inte in på de gudlösas väg
och träd inte in på de ondas stig,
15 utan undvik den och gå inte dit,
vänd dig bort och gå din väg.
16 De ligger där sömnlösa om de inte fått göra något ont.
De kan inte somna om de inte fått någon på fall.
17 De äter ondskans bröd
och dricker våldets vin.
18 De rättfärdigas stig är som gryningsljuset,
som blir allt klarare tills fullt dagsljus råder.
19 Men de ondas väg är som djupaste mörker,
de vet inte var de snubblar.
20 Min son, lyssna till vad jag har att säga!
Lyssna noga till mina ord!
21 Släpp dem aldrig ur sikte,
låt dem tränga djupt in i ditt medvetande,
22 för de blir till liv för dem som finner dem
och hälsa för hela ens kropp.
23 Att du vakar över ditt innersta är viktigare än något annat,
för därifrån utgår livet.
24 Tillåt inga falska ord komma ur din mun,
och håll läpparnas svek långt ifrån dig.
25 Se rakt fram!
Fäst blicken på det som ligger framför.
26 Vaka över dina steg!
Håll dig endast till säkra och stadiga vägar.
27 Vik inte av vare sig till höger eller vänster,
håll dina steg borta från det onda.
5 Var uppmärksam på min vishet, min son,
och lyssna till min insikt,
2 så att du bevarar din klokhet
och låter kunskapen styra dina ord.
3 En främmande kvinnas läppar dryper av honung,
och halare än olja är hennes tal.
4 Till sist är hon bitter som malört,
skarp som ett tveeggat svärd.
5 Hennes vandring går mot döden,
hennes steg leder ner till dödsriket.
6 Hon tänker inte på livets väg,
hon går på villovägar utan att ens märka det.
7 Lyssna nu på mig, barn,
och vik inte bort från vad jag säger.
8 Håll dig långt borta från henne!
Gå inte ens i närheten av dörren till hennes hus.
9 Annars ger du bort din styrka åt andra
och dina år åt en som är grym,
10 främlingar utnyttjar din styrka,
och allt vad du tjänat ihop kommer någon annan att lägga beslag på.
11 Till slut kommer du att stöna
när din kropp tynar bort.
12 Då ska du säga: ”Hur kunde jag hata förmaning
och så innerligt avsky tillrättavisning?
13 Varför lyssnade jag inte till mina lärare
och vägrade att höra på deras vägledning?
14 Mitt i den samlade menigheten
har jag kommit till ruinens brant.”
15 Drick vatten ur din egen brunn,
vatten som rinner ur din egen källa.
16 Skulle dina källor rinna ut på gatan,
dina strömmar på torgen?
17 Nej, behåll dem för dig själv,
dela dem inte med någon annan.
18 Må din källa vara välsignad,
och gläd dig över din ungdoms hustru,
19 den älskliga hinden, den vackra gasellen.
Låt hennes bröst alltid vara din njutning
och hennes kärlek alltid berusa dig.
20 Varför skulle du, min son,
berusas av en främmande kvinna
och slå armarna om den som inte är din?
21 Herren ser alla människans förehavanden,
han vakar noga över alla hennes vägar.
22 Den onde blir en fånge i sina egna missgärningar,
han fastnar i sin egen synds snaror.
23 Han dör i brist på vägledning,
hans dårskap leder honom vilse.
6 Min son, om du går i borgen för en medmänniska
och byter handslag med en främling,
2 blir du snärjd av dina egna ord
och fångad av vad du sagt.
3 Gör så här, min son, för att befria dig själv,
när du nu kommit i din nästas våld:
Gå och ödmjuka dig själv,[a]
vädja till honom.
4 Unna dig varken sömn eller slummer,
5 befria dig själv, som en gasell undan jägaren
eller en fågel ur fågelfångarens snara.
6 Gå till myran, du som är lat.
Se hur den gör och bli vis!
7 Den har ingen ledare över sig,
ingen tillsyningsman eller härskare,
8 men trots det samlar den in mat under sommaren
och skaffar sin föda under skördetiden.
9 Hur länge ska du ligga, du late?
När ska du vakna och stiga upp?
10 Lite extra sömn, lite mer slummer,
lite mer vila med armarna i kors,
11 så kommer fattigdomen över dig som en rövare
och armodet som en beväpnad man.
12 En ond människa, en som gör orätt
går omkring med lögnaktigt tal,
13 blinkar med ögonen
och skrapar med foten.
Han gör gester med fingrarna,
14 han har fyllt sitt inre med svek,
bär alltid något ont i sinnet
och provocerar fram gräl.
15 Därför ska olycka plötsligt träffa en sådan.
Han ska krossas oväntat och utan räddning.
16 Det finns sex ting som Herren hatar,
sju som han avskyr:
17 stolta ögon, en lögnaktig tunga,
händer som utgjuter oskyldigt blod,
18 ett hjärta som smider onda planer,
fötter som har bråttom till ondskan,
19 ett falskt vittne som ljuger,
och en som vållar osämja bland bröder.
Varning för äktenskapsbrott
20 Min son, håll din fars bud
och förkasta inte din mors undervisning.
21 Bind dem för alltid vid ditt hjärta
och fäst dem kring din hals.
22 De ska leda dig när du går,
vaka över dig när du sover
och tala till dig när du vaknar.
23 Budet är en lampa och undervisningen ett ljus,
en förmanande tillrättavisning är livets väg.
24 Den skyddar dig för en ond kvinna,
för den främmande kvinnans smicker.
25 Känn inget begär efter hennes skönhet
och låt dig inte fångas av hennes blickar.
26 En prostituerad kan kosta dig din sista brödbit,
och en gift kvinna är ute efter ditt liv.[b]
27 Kan en man hålla eld i sin famn
utan att det tar eld i kläderna?
28 Kan han gå över glödande kol
utan att bränna fötterna?
29 Så går det för den som är otrogen med en annan mans hustru.
Den som rör henne kommer inte att bli ostraffad.
30 Man föraktar inte en tjuv,
om han stjäl för att stilla sin hunger.[c]
31 Om han blir ertappad får han betala tillbaka sjufalt
och lämna ifrån sig allt han äger i sitt hus.
32 Den som begår äktenskapsbrott saknar vett.
Han fördärvar sig själv.
33 Plåga och skam är vad han får,
hans vanära utplånas aldrig.
34 Kvinnans make är ursinnig av svartsjuka
och visar ingen barmhärtighet när han hämnas.
35 Han godtar ingen ersättning,
han accepterar inga gåvor.
Ordspråksboken 4-6
Svenska 1917
4 Hören, I barn, en faders tuktan, och akten därpå, så att I lären förstånd.
2 Ty god lärdom giver jag eder; min undervisning mån I icke låta fara.
3 Ty själv har jag varit barn och haft en fader, varit späd och för min moder ende sonen.
4 Då undervisade han mig och sade till mig: Låt ditt hjärta hålla fast vid mina ord; bevara mina bud, så får du leva.
5 Sök förvärva vishet, sök förvärva förstånd, förgät icke min muns tal och vik icke därifrån.
6 Övergiv henne icke, så skall hon bevara dig; älska henne, så skall hon beskydda dig.
7 Vishetens begynnelse är: »Sök förvärva vishet»; ja, för allt ditt förvärv sök förvärva förstånd.
8 Akta henne högt, så skall hon upphöja dig; hon skall göra dig ärad, om du sluter henne i din famn.
9 Hon skall sätta på ditt huvud en skön krans; en ärekrona skall hon räcka åt dig.
10 Hör, min son, och tag emot mina ord, så skola dina levnadsår bliva många.
11 Om vishetens väg undervisar jag dig, jag leder dig på det rättas stigar.
12 När du går, skall sedan intet vara till hinder för dina steg, och när du löper, skall du icke falla;
13 håll blott oavlåtligt fast vid min tuktan; bevara henne, ty hon är ditt liv.
14 Träd icke in på de ogudaktigas stig, och skrid icke fram på de ondas väg.
15 Undfly den, gå ej in på den, vik av ifrån den och gå undan.
16 Ty de kunna icke sova, om de ej få göra vad ont är, sömnen förtages dem, om de ej få vålla någons fall.
17 Ja, ogudaktighet är det bröd som de äta, och våld är det vin som de dricka.
18 De rättfärdigas stig är lik gryningens ljus, som växer i klarhet, till dess dagen når sin höjd;
19 men de ogudaktigas väg är såsom tjocka mörkret: de märka icke det som skall vålla deras fall.
20 Min son, akta på mitt tal, böj ditt öra till mina ord.
21 Låt dem icke vika ifrån dina ögon, bevara dem i ditt hjärtas djup.
22 Ty de äro liv för envar som finner dem, och en läkedom för hela hans kropp.
23 Framför allt som skall bevaras må du bevara ditt hjärta, ty därifrån utgår livet.
24 Skaffa bort ifrån dig munnens vrånghet, och låt läpparnas falskhet vara fjärran ifrån dig.
25 Låt dina ögon skåda rätt framåt och dina blickar vara riktade rakt ut.
26 Akta på den stig där din fot går fram, och låt alla dina vägar vara rätta.
27 Vik ej av, vare sig till höger eller till vänster, vänd din fot bort ifrån vad ont är.
5 Min son, akta på min vishet, böj ditt öra till mitt förstånd,
2 så att du bevarar eftertänksamhet och låter dina läppar taga kunskap i akt.
3 Se, av honung drypa en trolös kvinnas läppar, och halare än olja är hennes mun.
4 Men på sistone bliver hon bitter såsom malört och skarp såsom ett tveeggat svärd.
5 Hennes fötter styra nedåt mot döden till dödsriket draga hennes steg.
6 Livets väg vill hon ej akta på; hennes stigar äro villostigar, fastän hon ej vet det.
7 Så hören mig nu, I barn, och viken icke ifrån min muns tal.
8 Låt din väg vara fjärran ifrån henne, och nalkas icke dörren till hennes hus.
9 Må du ej åt andra få offra din ära, ej dina år åt en som hämnas grymt;
10 må icke främmande få mätta sig av ditt gods och dina mödors frukt komma i en annans hus,
11 så att du själv på sistone måste sucka, när ditt hull och ditt kött är förtärt.
12 och säga: »Huru kunde jag så hata tuktan, huru kunde mitt hjärta så förakta tillrättavisning!
13 Varför lyssnade jag icke till mina lärares röst, och böjde icke mitt öra till dem som ville undervisa mig?
14 Föga fattas nu att jag har drabbats av allt vad ont är, mitt i församling och menighet.
15 Drick vatten ur din egen brunn det vatten som rinner ur din egen källa.
16 Icke vill du att dina flöden skola strömma ut på gatan, dina vattenbäckar på torgen?
17 Nej, dig allena må de tillhöra, och ingen främmande jämte dig.
18 Din brunn må vara välsignad, och av din ungdoms hustru må du hämta din glädje;
19 hon, den älskliga hinden, den täcka gasellen, hennes barm förnöje dig alltid, i hennes kärlek finne du ständig din lust.
20 Min son, icke skall du hava din lust i en främmande kvinna? Icke skall du sluta din nästas hustru i din famn?
21 Se, för HERRENS ögon ligga var människas vägar blottade, och på alla hennes stigar giver han akt.
22 Den ogudaktige fångas av sina egna missgärningar och fastnar i sin egen synds snaror.
23 Han måste dö, därför att han icke lät tukta sig; ja, genom sin stora dårskap kommer han på fall.
6 Min son, om du har gått i borgen för din nästa och givit ditt handslag för en främmande,
2 om du har blivit bunden genom din muns tal, ja, fångad genom din muns tal,
3 då, min son, må du göra detta för att rädda dig, eftersom du har kommit i din nästas våld: gå och kasta dig ned för honom och ansätt honom,
4 unna dina ögon ingen sömn och dina ögonlock ingen slummer.
5 Sök räddning såsom en gasell ur jägarens våld, och såsom en fågel ur fågelfängarens våld.
6 Gå bort till myran, du late; se huru hon gör, och bliv vis.
7 Hon har ingen furste över sig, ingen tillsyningsman eller herre;
8 dock bereder hon om sommaren sin föda och samlar under skördetiden in sin mat.
9 Huru länge vill du ligga, du late? När vill du stå upp ifrån din sömn?
10 Ja, sov ännu litet, slumra ännu litet, lägg ännu litet händerna i kors för att vila,
11 så skall fattigdomen komma över dig såsom en rövare och armodet såsom en väpnad man.
12 En fördärvlig människa, ja, en ogärningsman är den som går omkring med vrånghet i munnen,
13 som blinkar med ögonen, skrapar med fötterna, giver tecken med fingrarna.
14 Svek bär en sådan i sitt hjärta, ont bringar han alltid å bane, trätor kommer han åstad.
15 Därför skall ofärd plötsligt komma över honom; oförtänkt varder han krossad utan räddning.
16 Sex ting är det som HERREN hatar, ja, sju äro styggelser för hans själ
17 stolta ögon, en lögnaktig tunga, händer som utgjuta oskyldigt blod,
18 ett hjärta som hopsmider fördärvliga anslag, fötter som äro snara till att löpa efter vad ont är,
19 den som främjar lögn genom falskt vittnesbörd, och den som vållar trätor mellan bröder.
20 Min son, bevara din faders bud, och förkasta icke din moders undervisning.
21 Hav dem alltid bundna vid ditt hjärta, fäst dem omkring din hals.
22 När du går, må de leda dig, när du ligger, må de vaka över dig, och när du vaknar upp, må de tala till dig.
23 Ty budet är en lykta och undervisningen ett ljus, och tillrättavisningar till tukt äro en livets väg.
24 De kunna bevara dig för onda kvinnor, för din nästas hustrus hala tunga.
25 Hav icke begärelse i ditt hjärta till hennes skönhet, och låt henne icke fånga dig med sina blickar.
26 Ty för skökan måste du lämna din sista brödkaka, och den gifta kvinnan går på jakt efter ditt dyra liv.
27 Kan väl någon hämta eld i sitt mantelveck utan att hans kläder bliva förbrända?
28 Eller kan någon gå på glödande kol, utan att hans fötter varda svedda?
29 Så sker ock med den som går in till sin nästas hustru; ostraffad bliver ingen som kommer vid henne.
30 Föraktar man icke tjuven som stjäl för att mätta sitt begär, när han hungrar?
31 Och han måste ju, om han ertappas, betala sjufalt igen och giva allt vad han äger i sitt hus.
32 Så är ock den utan förstånd, som förför en annans hustru; ja, en självspilling är den som sådant gör.
33 Plåga och skam är vad han vinner, och hans smälek utplånas icke.
34 Ty svartsjuk är mannens vrede, och han skonar icke på hämndens dag;
35 lösepenning aktar han alls icke på, och bryr sig ej om att du bjuder stora skänker.
Ordspråksboken 4-6
Svenska Folkbibeln
Vishetens storhet
4 Lyssna, barn, till er fars förmaning,
tag vara på den, så att ni får förstånd.
2 Jag ger er god lärdom,
överge inte min undervisning.
3 Ty själv har jag varit barn och haft en far,
varit späd och min mors ende son.
4 Då undervisade han mig och sade till mig:
Låt ditt hjärta hålla fast vid mina ord.
Bevara mina bud, så får du leva.
5 Förvärva vishet, förvärva förstånd,
glöm ej vad min mun har talat
och vik inte av från det.
6 Överge inte visheten
och den kommer att bevara dig.
Älska den och den skall beskydda dig.
7 Visheten är det främsta.
Förvärva vishet, förvärva förstånd för allt du äger.
8 Håll den högt, så skall den upphöja dig.
Den ger dig ära, när du griper om den.
9 En skön krans skall den sätta på ditt huvud,
en ärekrona skall den räcka dig.
Ljusets och mörkrets väg
10 Hör, min son, tag emot mina ord,
så skall dina levnadsår bli många.
11 Jag undervisar dig om vishetens väg,
jag leder dig på det rättas stigar.
12 När du går skall inget hindra dina steg,
när du springer skall du inte falla.
13 Håll fast vid min förmaning, överge den inte,
bevara den, ty den är ditt liv.
14 Gå inte in på de ogudaktigas stig,
vandra inte på de ondas väg.
15 Undvik den, gå inte in på den,
vik av ifrån den och gå förbi.
16 Ty de kan inte sova, om de inte får göra något ont.
Sömnen viker ifrån dem, om de inte får vålla någons fall.
17 Ogudaktighet är det bröd de äter,
våld är det vin de dricker.
18 De rättfärdigas stig är lik gryningens ljus,
som växer i klarhet, tills dagen når sin höjd.
19 Men de ogudaktigas väg är som djupaste mörker,
de märker inte det som vållar deras fall.
20 Min son, tag vara på mitt tal,
vänd ditt öra till mina ord.
21 Låt dem inte vika från dina ögon,
bevara dem i ditt hjärtas djup.
22 Ty de är liv för var och en som finner dem
och läkedom för hela hans kropp.
23 Framför allt som skall bevaras må du bevara ditt hjärta,
ty från det utgår livet.
24 Gör dig fri från munnens falskhet,
låt läpparnas svek vara fjärran ifrån dig.
25 Låt dina ögon se rakt fram,
rikta din blick rakt framför dig.
26 Tänk på var din fot går fram,
låt alla dina vägar vara rätta.
27 Vik inte av till höger eller vänster,
håll din fot borta från det onda.
Varning för lösaktighet
5 Min son, ge akt på min vishet, vänd ditt öra till mitt förstånd,
2 så att du tar vara på goda råd
och dina läppar bevarar kunskapen.
3 Av honung dryper en trolös kvinnas läppar,
halare än olja är hennes mun.
4 Men till sist blir hon bitter som malört,
skarp som ett tveeggat svärd.
5 Hennes fötter styr ner mot döden,
till dödsriket drar hennes steg.
6 På livets väg tänker hon inte,
hennes stigar leder vilse utan att hon märker det.
7 Lyssna nu på mig, ni barn,
vik ej bort från min muns tal.
8 Låt din väg vara fjärran ifrån henne,
kom inte nära dörren till hennes hus.
9 Ge inte din kraft åt andra,
dina år åt en grym herre,
10 om inte främlingar skall mätta sig av din rikedom
och ditt arbetes frukt hamna i en annans hus,
11 så att du själv till slut måste sucka,
när din kropp och ditt hull tynar bort,
12 och säga: "Hur kunde jag hata förmaning,
hur kunde mitt hjärta förakta tillrättavisning!
13 Varför lyssnade jag inte till mina lärares röst,
varför vände jag inte mitt öra till dem som undervisade mig?
14 Hur nära var jag inte att drabbas av allt ont
mitt i den församlade menigheten."
15 Drick vatten ur din egen brunn,
det vatten som rinner ur din egen källa.
16 Skall dina källor strömma ut på gatan,
dina vattenbäckar på torgen?
17 Nej, det är dig de tillhör
och ingen främmande jämte dig.
18 Må din brunn vara välsignad,
och gläd dig över din ungdoms hustru,
19 den älskliga hinden, den behagfulla gasellen.
Må hennes barm alltid förnöja dig,
hennes kärlek ständigt berusa dig.
20 Min son, varför skall du berusas av en främmande kvinna
och sluta en annans hustru i din famn?
21 Inför Herrens ögon är en människas vägar uppenbara,
han ger akt på alla hennes steg.
22 Den ogudaktige fångas av sina egna missgärningar
och fastnar i sin egen synds snaror.
23 Han måste dö i brist på förmaning,
genom sin stora dårskap går han vilse.
Varning för olika slags dårskap
6 Min son, om du har gått i borgen för din nästa
och givit ditt handslag åt en främling,
2 om du har blivit snärjd genom dina ord
och fångad genom din muns tal,
3 gör då detta, min son, för att rädda dig,
eftersom du har kommit i din nästas våld:
Gå och ödmjuka dig och lämna honom ingen ro,
4 unna inte dina ögon sömn
eller dina ögonlock slummer.
5 Sök räddning som en gasell undan jägaren,
som en fågel ur fågelfängarens våld.
6 Gå bort till myran, du late,
se hur hon gör och bli vis.
7 Hon har ingen furste över sig,
ingen tillsyningsman eller herre.
8 Hon bereder om sommaren sin föda
och samlar under skördetiden in sin mat.
9 Hur länge skall du ligga, du late?
När skall du stiga upp från din sömn?
10 Sov ännu något, slumra lite till,
lägg ännu en stund armarna i kors för att vila,
11 så skall fattigdomen komma över dig som en rövare
och armodet som en väpnad man.
12 En fördärvlig människa, en ogärningsman,
är den som går omkring med falskhet i sin mun,
13 som blinkar med ögonen, skrapar med foten,
gör tecken med fingrarna.
14 En sådan bär svek i sitt hjärta,
han smider alltid ränker
och ger upphov till trätor.
15 Därför kommer hans ofärd med hast,
plötsligt blir han krossad utan räddning.
16 Sex ting är det som Herren hatar,
ja, sju som han avskyr:
17 stolta ögon, en lögnaktig tunga,
händer som utgjuter oskyldigt blod,
18 ett hjärta som smider onda planer,
fötter som skyndar till det som är ont,
19 den som främjar lögn genom att vittna falskt
och den som vållar trätor mellan bröder.
Varning för äktenskapsbrott
20 Min son, bevara din fars bud
och förkasta inte din mors undervisning.
21 Ha dem alltid bundna vid ditt hjärta,
fäst dem omkring din hals.
22 Låt dem leda dig när du går,
vaka över dig när du ligger
och tala till dig när du vaknar.
23 Ty budet är en lykta och undervisningen ett ljus,
förmanande tillrättavisning är en livets väg.
24 De skall bevara dig för onda kvinnor,
för den främmande kvinnans smicker.
25 Ha inte begärelse i ditt hjärta till hennes skönhet
och låt dig inte fångas av hennes blickar.
26 Ty för skökan måste du lämna din sista brödbit,
och den gifta kvinnan vill fånga din dyrbara själ.
27 Kan någon hämta eld i sitt mantelveck
utan att kläderna brinner upp?
28 Eller kan någon gå på glödande kol
utan att fötterna blir svedda?
29 Så går det den som går in till sin nästas hustru,
ostraffad blir ingen som kommer henne nära.
30 Föraktar man inte tjuven som stjäl
för att äta sig mätt när han är hungrig?
31 Om han ertappas måste han betala sjufalt igen
och ge ifrån sig allt han äger i sitt hus.
32 Likaså är den utan förstånd,
som förför en annans hustru.
Den som gör så fördärvar sitt eget liv.
33 Plåga och skam är vad han vinner,
hans vanära utplånas aldrig.
34 Ty svartsjuk är mannens vrede,
han skonar ej på hämndens dag.
35 Betalning tar han inte emot,
han bryr sig inte om dina stora gåvor.
Swedish Contemporary Bible (nuBibeln) Copyright © 2015 by Biblica, Inc.® Used by permission. All rights reserved worldwide.
1996, 1998 by Stiftelsen Svenska Folkbibeln